Burti F un G (Volūdys Vaicuojums)
![](https://lpr.gov.lv/wp-content/uploads/2007/lauds/403.jpg)
Loba dīna!
Šudiņ parunuosim par vuordim, kuri suocās ar burtu f i burtu g. Par kū asu tai „īsaskriejuse” ar divejim burtim iz reizis? Tys ir deļ tuo, ka burts f ir pavysam napopulars kai suokuma burts latgalīšu runā i, prūtama līta, raksteibā. Vuordi , kuri ar itū burteņu suocās puorsvorā ir svešvuordi. Ituo suokuma burta sakareibā gribieju tikai atdguodynuot tim, kam tys aizamierss i paskaidruot tim, kas tuo nav zynuojs, ka vuordu kūpa figu kūks, kurs bīži satūpams latgalīšu senejūs rokstūs, nav nikaids tī (pīdūdit par izteicīni – čapstis) – kai myusu dīnuos latgalīši īsavuicejuši saukt tū pošu figu – kūks, bet gon vīgis kūks. Taitod figu kūks ir vīgis kūks, i par jū ir raksteits i tai tys teik saukts vacūs izdavumu Svātajūs Rokstūs.
Ar ūtru šudiņ apsaveramū burteņu g myusu Latgolā suocās taidi vītu vuordi kai: Gaigalova, Gailumi, Gauri, Geņgeri, Greči, Greiškāni, Grigi, Grybuli, Grybusti, Grugulis, Gruoveri, Glaudāni, Gryudinīši, Gryušļova, Gryužņa, Grundāni, Garaņči, Greiži …
Vuordeņu gaist, izgaist – latgalīši lītoj ar vuorda zust nūzeimi. Sovukuort vuords garcs ir tylpuma mārvīneiba, i vēļ par dzeda garci ar taidu drupeit nīvojūšu nūzeimi sauce mozūs pyrmūs klašu školānus, sokūt, pīm.,: a kū ta jau tī seikī, tī vēļ tikai dzeda garcī vuicuos…
Vystu puorvaļdnīkam gaiļam, kai zinim ir gnēze (knābis), a motus mes sukojam ar grebini (kemmi).
Pučis, burkuonus, batviņus voi tūs pošus buraceņus mes siejam grāduos, a lejslatvīši tuos sauc par dūbem. Iz rudiņa pusi mes nu sovu grādu raunam tī izaugušūs grīziņus, a puornūvadnīki – kāļus.
Pi latgalīšu pārkiuņs grauž, a pi puornūvadnīku vīnkuorši ryuc.
Gruomota pi myusu ir ari viestule, a gruomotu atlaist, nūzeimej atsyuteit viestuli. Gruomatnīki ir na viņ leli gruomotu laseituoji, bet ari gruomotu puorraksteituoji drukys aizlīguma laikā kai nautrānīts Andrivs Jūrdžs, Vincents Leika nu Gaigalovys pogosta Strūžānu, Juoņs Seiļs nu Gaigalovys pogosta Seiļu, Fraņcs Škesters nu Makašānu pogosta Škesteru, Andrivs Skutele nu Sylajuoņu pogosta, Juoņs Salinīks nu Salinīku cīma pi Lubuona, Juoņs Vaikuļs nu Kolupa i, prūtama līta, daudz daudz cytu nanūsauktūs. Juoņs Lejāns, kurs vuiciejīs Rēzeknes piļsātys školā kuojom apstaiguojs Latgolu, rakstiejs dzīsmis, tulkuojs lyugšonys, īsiejs gruomotys. Ceļuodams vysod apsamets tikai pi naboga ļaužu. Jam bejs daudz vacu gruomotu. Dzeivuojs Rēzeknē.
I vysbeidzūt vēļ drupeit par augu vaļsti. Pīm., par garbuzu voi arbuzu. Itys dīnvydu auglis ar lobim panuokumim paguojušajā korstajā vosorā auga tepoš myusu Latgolys zemeitē i beja daudz veseleiguoks deļ sovu lītuotuoju par īvastajim garbuzim – uorzemnīkim. Cerēsim, ka ari itei – atejūšuo – byus kuorteiga garbuzu vosora!
Ar burteņu g ir saisteits ari taids cīši svareigs uorstnīceibys augs kai guņspuče voi šaurlapu ugunspuķe. Itys augs ir bīži satūpams Latgolā, jo puorjiems vysys tuos sātu vītys, kurys ir pamets cylvāks. It kai grybādams saceit: „pasaverit iz myusu, ļauteni, cik mes skaisti zīdim! Nu myusu var izvuoreit breineigu čaju, kurs, īpaši sagataveits,var kolpuot kai malnuos tiejis aizvītuotujs. Myusu jaunuos lapenis var lītuot salatūs i zupuos. Ar tom var dzīdēt bryucis!”
I kai raksteits jaunuokajā Latvejā izdūtajā uorstniceibys augu gruomotā, guņspuče ceļūt organisma aizsardzeibys spiejis pret vysaidom infekcejom, a tuos izvylkumūs naseņ ir atkluota pretvieža aktivitate.
Izīt kai tymā slovonajā dzīsmē par mārgu, kura navar dabuot veira, jo sābru Apeleite, redz, izpļuopuojuse, ka jei „pubuļainu dzeju spriež”. A mārga izdūmoj, ka ari tū pubuli var likt lītā, jo, iz tuo pubuļa pakuopuse, jei īrauga sova bryuguona sātu.
Tai pruoteigai dasaītu dareit ari myusim, latgalīšim. Jo jau asam pamatuši guņspučis reiceibā sovu babeņu i dzedu sātys, tod vysmoz tuos uorstnīciskū spāku napaslynkuosim izmontot sovys veseleibys styprynuošonai.
Vysu lobu!